Alfred! Te iubesc!
Alfred! Te iubesc! Te iubesc! Și tu, mă iubești?
- Da, te iubesc! - Alfred!
- Te iubesc! - Alfred!
- Te iubesc! - Spune-mi-o din nou!
- Te iubesc! - Și eu, te iubesc! Te iubesc
- Te iubesc, te iubesc! - Și eu!
Te iubesc.
Mă iubești?
- I-adevărat? - Da!
Și eu!
Pauline! Pauline! Dar Pauline, te iubesc!
Pauline, te iubesc!
- Pauline, eu... - Toate gândurile mele...
sunt pentru el de acum încolo.
Adio.
Dar, Pauline! Dar... Oh!
Dar e a mea!
Dar sunt nebuni, pe cuvânt!
Sunt 10 minute acolo...
Acolo, acolo, sunt acolo.
Nu, nu fă asta.
Nu...
Ce?
- Și eu vreau să mor! - N-am digerat mâncarea încă!
- Știe cineva să înoate? - Oh! Da, el...
- Foarte bine? - Nu prea rău...
Am să-l aștept pe doctor.
-Trebuie s-o facem din poziția asta. -N-avem lumină...
-Ah! Vedeți-vă de treburile dvs! -Nu, nu va merge!
Voiam să mor liniștit.
- Și eu ce-am făcut? - N-ați stat liniștită...
Eu nu sunt atât de curajoasă!
Dar lăsați-mă-n pace!
- Nu v-am întrebat nimic pe dvs! - Atunci nu mai faceți atâta zgomot!
Cum am putea intra altfel pe lista morților?
Ați face bine s-aveți dorință un pic mai mare de a trăi!
- Numele dvs? - Dhumonttiey.
- Bodard. - Dumontier. Bodard.
Dumontier, Bodard...
Numele?
- Dhumonttiey... - Bodard...
- Dvs! - Dhumonttiey.
Cu un "H".
"H" după "D", nu "T", "H"!
Scoateți "H"-ul de după "T", și puneți "H"-ul după "D". "H"-ul!
- Poftim! - Cu doi de "T", doi!
"Ttiey". Dhumonttiey. Doi de "T".
Nu e nici un "R".
Cu un "Y".
Teiy! ...ey! Y,...ey.
- Spuneți-l pe litere. - "D" de la Denis, "H" de la Achille.
- Nu e "H" la Achille. - Cum?
- Achille, e cu "A" ca în Arthur! - Dar Arthur, n-are un "H"?
- Nu. Nu la început. - Păi, e ca și Achille.
Scrieți-l.
Mergeți! Mergeți și luați loc, amândoi.
Nu! Pelerina mea!
- Dvs sunteți salvatorul? - Nu, exhibiționistul.
Pălăria dvs!
- Pălăria? - Pălăria. V-ați așezat pe pălăria dvs!
Tu! Stai acolo!
Tu! Coboară! Jos! Jos!
Aici mașina 44, sectorul e liniștit...
Spre cheiuri, prima la stânga!
- Bună ziua, dle. - Bună ziua.
- Bine, la revedere. - Adio.
- Nu e prea cald. - De ce? De ce-ați vrut să vă sinucideți?
N-am avut noroc. N-am avut niciodată noroc!
La 7 ani, deja...
- Nicht, nicht, nu eu, doctore! - Was?
Ăsta nu-i un motiv pentru a te sinucide.
N-a fost numai atât. Și tu, cu siguranță, ai un motiv serios?
Oh! Eu!
Fac versuri la televiziune.
Evident, e un motiv serios.
- Aveam o relație cu François Morel. - Animatorul?
- Da. - Al doilea motiv serios.
Ah! Nu! Vă interzic să vorbiți așa, e un bărbat cu totul altfel decât pare.
Generos... sensibil...
Și de o delicatețe...
- Poftim, în spate e un buchet pentru tine. - Oh! François! Ești minunat.
- Dar sunt două! - Celălalt e pentru soția mea.
Voia să se mute cu mine de îndată ce fiul său ajungea la prima comuniune,
în anul următor. Un an, trece repede.
Și eu? La mine, e cu mult mai rău.
- De la moartea părinților mei... - 25 ani de căsătorie!
- Je te fais franchir le seuil, comme jadis! - Mare nebun! Nu-ți uita patinele!
Tată?
Mamă?
Unchiule Henri!
Micuțule, știi că nu ești singur.
Trei. Ah! Sunt unele zile!
E rea cafeaua asta.
Vedeam bine că-și iubea fiul.
Fără să-l fi cunoscut, îl iubeam, deja, pe copilul ăsta.
I-am dat lui cadourile.
Acestea sunt pentru Jacques.
- Fii atent, sunt fragile! - Oricum, o să le strice!
- Și eu, eu l-am crezut! - Mă întrerupeți încontinuu!
O, doar pentru dvs!
Hai, putem merge.
Morga?
- O stație pentru marea călătorie. - Cum?
Ca și gara din Lyon. Știm când plecăm,
dar nu știm când ne întoarcem.
Atenție!
Aseară, am intrat în biroul lui François pentru a-i înapoia dosarele.
- Dar... dar cine sunteți dvs? - Vă știu. Sunteți prezentatoarea aia idioată
care apare pe ecrane.
- Ce faceți în biroul soțului meu? - Soțul dvs?
- Sunt Catherine Morel. - Nu vă cred.
Nu e cazul să stricați cadourile pe care i le-am făcut fiului său!
Așteptăm primul nostru copil peste trei luni, și va fi o fată!
Dar... n-avea copii?
Nu.
Nici eu n-aveam. Aș fi putut să am.
Apoi, desigur, de ce o fată? Va fi băiat!
- Marie, un copil cu Marie! - Ba nu, un un copil cu Catherine!
Marie, Marie! Prevăzusem totul, calculat cu minuțiozitate.
Bun, ea va fi exact acolo.
Eu, aici!
Eu spun: "Marie!" Mă ridic. "Marie!" doi pași la dreapta,
un pas la stânga, un pas la stânga, un genunchi jos, mă aplec,
o cuprind cu brațele,o sărut! Piciorul meu drept stinge lumina,
mâna mea dreaptă apasă butonul electrofonului. Albinoni, și hop!
Stă acolo, dreapta, stânga,
flexiune, apoi piciorul drept,
electrofonul și hop!
- Marie! Eu... - O amendă...
Marie!
O semnăturică...
Mulțumesc, dle.
La naiba!
Nu, nu pe acolo, pe acolo. Pe acolo...
Nu, nu acolo, acolo. Acolo. Nu, nu acolo, acolo. Acolo. Așa!
Nu, mulțumesc. Fără șampanie.
Ma...
Marie!
- Și de asta voiați să vă omorâți? - Nu. Pauline este o maică bună!
- Atunci, picătura e cea care... - Cine e, Pauline?
O maică bună!
- Și eu? Eu! - Tu, tu...
- Dar eu, că-s constructor, și n-am apartament! - Care?
Construc... în fine, nu, demolator. Tot ce fac, se...
- Săriți în apă, dacă vreți! - Imbecilule.
Idioato.
- Nu mai avem ce să ne spunem. - Și eu cred la fel.
Ei bine, la revedere!
Nu, adio!
Ceea ce am spus mereu, micuțul meu. Somn,
somn, și iară somn. Hai, spune, s-a terminat, nu?
În pat, șterge-o, hai!
Acolo e.
Somn, și iară somn. Copile, e ceea ce am spus tot timpul!
Așa te pregătești să devii campionul Europei.
Și așa te poți lupta mâine pentru titlu.
- El mi-a oferit-o. - Interesant ce mi-ai spus.
Hai, la culcare, la culcare. La somn, micuțul meu, hai.
Dar cine l-a pus așa?
E un balon, ăsta?
Fă-te comod!
Dar atenție, nu pe scaunul de la perete, e complet...
- Te-ai lovit? - Nu, nu e nimic.
Ah! Așează-te! Am să-ți pun o compresă.
Doamne! Nu-l pun niciodată acolo!
Mai puțin azi.
Mergi să faci un duș, o să te simți mai bine! Da?
Iar?
Ia prosopul roz, eu am să iau altul!
Atenție, robinetele de la duș sunt...
- ...inversate! - A, bun!
Dar, ce face?
Ce faci? Ah, nu, nu te las s-o faci!
Ce te-a apucat? Lasă asta!
Lasă-mă!
- Voiam să mă bărbieresc! - Da, da. Așa se spune acum! Sigur!
Nu-am să te mai las singur nici un minut.
El e?
- De data asta, am să te salvez eu! - Nu, lasă-mă. Nu!
- Vreau să reîncălzesc o plăcintă! - Desigur! Fără plăcinte.
Prefer să mor de foame, e mai lent decât cu gaz!
În timp ce dormi, n-o să mai faci stupidități.
N-o să mai faci.
Nu ți se pare că... miroase a ceva?
L-am deschis în loc să-l închid!
Agathe! Nu sări!
- Nu, ce te-a apucat? - Nu pot să am încredere în tine!
Omul ăsta vrea să se omoare...
dar e îngrozit de un hamac.
În fine.
Bună ziua.
Cafea?
Lapte?
- Cât zahăr? - Două.
Încă o jumătate de bucată.
Am intrat să mâncăm o varză călită grozavă. Nu e rea, recunoaște!
Dar are ceva care îi dă un gust rău. O să-mi facă rău la stomac, după asta.
Probabil că au pus untdelemn în ea.
Mă stresează să-l las singur, la mine. N-am liniște.
- Zi, deci, nu te... nu te deranjează? - Nu! Bineînțeles, mă voi ocupa de el!
- Sunt liberă. - Cheia e la portar!
- Zi, ai adresa mea? - Ah, nu!
Somn, somn, și iară somn.
Doamne, cât e de mic!
- Bună ziua, domnișoară. - Domnule...
Bună ziua!
Deci?
Țigări, brichetă, caviar!
Saint-Honoré...
și șampanie!
Agathe! Ah! Ai de ce să fii furioasă! Dar nu te gândești decât la tine!
Și toată comedia asta pentru un copil pe care nu-l am.
Încă puțin și eram pe cale să am unul. Înțelege-mă.
Am o soție și o carieră. Agathe, ea e liberă și independentă.
Ea e prezentatoare...
Așa că îi e ușor să se sinucidă când nu are nimic de pierdut!
Va fi știrea fierbinte, din numărul viitor "Paris-Dimanche"!
Ce scandal! Oh! Uite, iată începutul!
Chiar dvs! Dar ce faceți aici?
Pentru cine anume se sinucidea? Poate că e însărcinată și ea?
Și se băga în treburile mele...
S-a semnalat un nou punct cald pe eșichierul polar,
care provoacă, bine-nțeles, câteva note false în concertul Națiunilor.
Se face frumos... Scuzați-mă.
Da, dle?
Dar dle, nu e o greșeală profesională.
Dar, în fine, fiecare are problemele sale. Nu mă puteți face să-mi doresc...
doar pentru că sunt nefericită.
Bine, dle.
Se va face frumos mâine, în jumătatea de nord a țării.
Și mai frumos în partea de sud.
Vremea bună se va instala pentru următoarele trei luni.
Ei bine, îl îmbrățișăm...
Îl primim pe M. Orlandi, directorul lui Kid Barentin. Și aveți încredere?
Dacă am încredere? Garcia nu va rezista 5 runde în fața lui Kid, o să vedeți!
Și știi pe ce mă bazez?
Pe jocul său de glezne.
La dreapta, are garda joasă, când e spre stânga, lovește.
Un pumn de oțel într-un cap de catifea.
E un tip solitar și fără fisură!
E o fortăreță! E un preot! Un preot pugilist.
Somn, somn, și iar somn!
- Mai binele e dușmanul binelui. - Marea luptă a semigreilor...
pentru titlul de campion al Europei. La dreapta, campionul en-titre.
Trebuie să mergem, bătrâne!
Unde?
- Micuțul meu puișor! - Puișor! Eu?
Nu te încrede în apele liniștite!
Trezește-mă la amiază.
- Ah! Lucréce! - Agathe! Oh! Zi, amicul tău,
ce temperment! Un adevărat puișor!
Bravo! Așa, n-ai pierdut timpul!
- E un timp petrecut ca oricare altul! - Oh! Da, te distrează...
- să te joci cu puișorii! - Puișorii? Am auzit asta toată ziua!
Oh! Ajunge! Pe mine, amorurile tale nu mă interesează.
- Apropo, a venit Morel! - Da?
L-am făcut să coboare un etaj pe spate.
Imbecilule! Nu, nu poți să nu te amesteci în treburile mele, nu?
Brută! Sinucigaș mizerabil! Puișor!
- Nu, dar ce mai aștepți? - Păi...
Ascultă: "Director de producție", e pentru tine asta?
- Da. - Bun. "Post în Malacca."
"Salariu foarte mare. La CAPAC 46, Champs-Elysées". E pentru tine asta?
- Da. - Cum? "Vorbitor de malaeziană".
- Nu vorbești malaeziana, nu? - Oh! Ba da, ba da! Vorbesc.
- Bantuaza, malaeziana, kirghiza... - Dar hai, nu vrei să mergi? Hai!
Următorul!
Vorbiți malaeziana?
- Batang akatang sang kalang. - Cum?
- Batang aktang sang kalang. - E malaeziana de sud.
- Kang! - Ah! Postul e pentru nord.
Următorul!
Chiar ghinion.
- Bating akating sing kaling! - Foarte bine!
- Faci baie? - Hai, vino. Mergem la televiziune.
În ataș.
- A plouat. - Da, dar e bună!
Intrați, domnilor.
Sunteți aici pentru a suporta o serie de teste,
prin care vă vom determina capacitățile fizice și intelectuale ale fiecăruia.
Dacă veți fi selecționați, veți putea participa la un nou joc televizat
de François Morel, "Parisul contra provinciei".
Domnilor, șansa vă poate surâde,
șansa vă așteaptă. Relaxați-vă...
Destindeți-vă...
Bună ziua, domnilor.
- Identitatea? - Kid Barentin, campion.
- Vârsta? - Eu am venit ca însoțitor...
- Profesia? - Ah, aici, e o întreagă istorie!
Adresa?
- Situația familială? - Singur la părinți.
- Naționalitatea? - E delicat...
- Cai de curse? - Ah, da, doar...
- Numărul vehiculelor pe care le posedați? - Dar nu, v-am zis...
- Câini de rasă? - Nu. Cai!
- Iaht de agrement? - Păi...
- Rezidență secundară? Maladii tropicale? - Tro... ce? Dar sunt campion!
Pursânge.
- Religia? - Nu, eu... am venit doar pentru...
- Cantitatea de glucoză? - Oh! Un pachet!
- Heterosexual sau homosexual? - Tero... cum? Eu sunt campion!
- Studii? - Două bacalaureaturi în doi ani.
Cazier judiciar?
Curat.
- Semnul zodiacal? - Al cui? Dar eu sunt campion!
- Tendință de violență? - Nu, sunt un dulce.
Atitudinea în fața morții?
Am pus câteva lucruri pe masă. O să dau o lovitură de pumn în masă.
Obiectele vor sări în aer și veți încerca să prindeți cât mai multe.
Vom determina viteza reflexelor voastre,
capacitățile psihomotoare și tendințele subconștiente
de a alege anumite obiecte.
- Ce? - Nu ocupați!
Faceți ca mine.
Trebuie să spuneți cât mai multe cuvinte pe minut. Gata?
- P... p... p... p... - Următorul. Profesia?
Co... co... comedian.
Capacitatea toracică.
- Suflați, dle. - Eu sunt doar pentru...
Suflați!
Oh! Cred că-i blocat!
- Următorul! - Am înțeles.
Suflați!
- Obosit, deja? - Am pană de cauciuc.
- Și dvs, pedalați invers? - Bun, reîncep căutarea.
Obsedat sexual.
- Bun. Loviți în această... - Cine? Eu sunt campion, la naiba!
Trebuie doar să loviți în masă. Asta-i tot.
Am venit să-l însoțesc pe...
Mi s-a... Mi s-a spus...
- Apăsați. - Pe care?
- Pe care vreți. - Ce se va întâmpla?
O să vedeți.
Următorul.
Oh! Păi, apăs pe ăsta! Îmi plăceau caramelele!
Kid Barentin.
Alfred Dumontier.
Nu, eu sunt acolo... eu sunt aici... mi s-a spus...
M-au întrebat...
Boggy Betnot.
Cei din stânga mea au fost selecționați.
Cei care sunt în dreapta mea au picat și pot pleca.
Așteptați!
Rectific. Cei care trebuiau să rămână,
pot pleca. Și cei cărora le-a spus să plece, trebuie să rămână!
Cei care au reușit sunt proștii.
Și cei care au ratat sunt cei buni! E bine așa, dle?
Dar ce e cu probele astea absurde?
Caricatura asta de selecție? Am angajat niște imbecili, o brută...
Confidențial, răsturnarea jocurilor are un scop precis. Țăranii se agită,
provincia ne critică. Trebuie să-i liniștim. Și pentru asta, e necesar
să le opunem o echipă pariziană slabă de tot. Provincia trebuie să câștige!
Nu, dar... Dar ce te-a apucat? Nu ți-e bine, nu?
- Hop! - Dar dvs ați băut.
- Hop! - Ascultă, sunt 3 ore...
- 4! - Sunt 3 ore de când vă aștept!
- Nu, e ultima noastră seară. - Hai, hop, aruncă!
Am fost reangajată.
Plec mâine în traversarea Franței cu Morel. E pentru o emisiune de concurs!
"Parisul contra provinciei".
Hop! Aruncă!
Mă văd silită să te părăsesc.
E atât de departe, Malaezia.
Aici, Saint-Laurent din Berry!
E o ambianță formidabilă!
E debutul concursului nostru televizat
"Parisul contra provinciei"!
Vom străbate Franța timp de o lună!
Și în fiecare oraș, echipa locală se va măsura
- cu echipa din Paris! - Am să-ți încurc planul, piele bovină!
Miza acestei lupte amicale va fi 10.000 franci grei
- pentru fiecare meci. - Berrichons, e momentul să dovedești
c-a mai rămas în vinele voastre un pic din sângele lui Fanfan la Tulipe!
Vei vedea flăcăii din Ménilmontant!
Și, iată, echipa noastră berrichonneză, condusă de dl Bagnolet,
agricultor. Pentru Berry!
- Berry independent! - Ascultați, se joacă, la naiba.
Se joacă, e un joc.
Dar nimeni nu discută,
nimeni nu v-a spus altceva.
Suntem aici să ne distrăm.
Se distrează.
Și acum, condusă de Kid Barentin, ex-campionul Europei la semigrei,
echipa din Paris!
Ați fost toți aleși pentru ca obloanele și ferestrele gloriei voastre să se deschidă!
Așa cum copilul merge spre copilăria lui
și nasturele spre butoniera sa, voi cei de aici zburați spre victorie!
Curajoșii noștri concurenți vin să se alinieze înaintea întregii țări!
- Întâi, coarda de tractare! - 1 punct.
Mașina cu tracțiune laterală,
- este o atracție literală! - A doua: echilibrul!
2 puncte.
- Și a treia: meciul de rugby! - 4 puncte!
Rugby-ul nu te face călugăr, dar e ca și cum ai fi!
Cel care contează, e contabilul căruia nu-i scapă nimic.
Il ne prendra pas le Messie pour une lanterne!
De la înălțimea piloanelor, două camere vă urmăresc.
Voi, ai echipei locale, și voi,
domnilor ai echipei pariziene!
Ele vor transmite întregii națiuni...
Ele vor retransmite întregii na...
...întregii națiuni, spuneam, cel mai neînsemnat gest de-al vostru...
Vă rog!
Nu suntem aici să ne distrăm!
Haideți, pe pistă, domnilor!
Atențiune! Start!
8, 9, 10, 11, 12!
- Bravo! - Bravo!
Și iată acum echipa din Paris! Atenție, număr!
Echipa din Paris are 0 secunde.
- Ah, nu! - Ah, da!
12 secunde, echipa din Saint-Laurent.
- Ah, da! - Ah, nu!
Deci, Saint-Laurent conduce. Primul joc, valorează 1 punct,
al doilea joc 2 puncte! Berrichonezii...
conduc, deci, cu 3 la 0!
Și iată acum a treia parte a concursului nostru "Parisul contra provinciei"!
E o probă importantă care va departaja concurenții.
Să ne reamintim că valorează 4 puncte! Este rugby-ul, un sport pe măsura
- echipei noastre de oțel! - Rugby pe unghie!
Să mergem, să mergem... vă rog! Să mergem, domnilor, pe teren!
Veți juca înaintea noastră un joc
ale cărui origini se pierd în Evul Mediu!
Lovitură de începere pentru Berrichonezi!
E o minge lungă care aterizează în brațele unui parizian!
În timp ce parizienii rămân la pământ, Berrichonezii...
Haideți, prieteni!
Depășiți, parizienii!
Mingea e la Berrichonezi... Bagnolet...
- Mingea! Ce păcat! Păcat! - Tată, băltoaca!
- Lasă! - Remiză.
Mingea e repusă în joc de Berrichonezi!
Blocaj, blocaj.
Tușă!
Un parizian, singurul în picioare,
aruncă în lungul liniei de tușă. În spatele lui, aleargă Berrichonezii
care intercepteză mingea și se duc...
Priviți jos, în celălalt capăt de teren,
jocul începe să se lege. O suită de pase superbe.
Martelot, mereu Martelot! Ah! Acolo! Recentrază Martelot cu o lovitură de picior.
Intercepție neașteptată și miraculoasă a unui parizian
care ezită, își caută un partener și fenteză de unul singur cu mingea în mână.
...paralizați. Parizianul e pe punctul de...
Și marchează!
Așa! Asta da șansă!
Bravo! Am câștigat un milion!
Au câștigat un milion!
Ah! Așteptați! Nu încă!
Emisiunea se încheie cu victoria echipei pariziene
care va câștiga un milion de franci vechi! Dar stați!
Ea repune în joc suma pentru probele de mâine.
Asta înseamnă: "Dublu sau nimic!"
- Hachis Parmentier! Următorul! - De ce n-am luat milionul?
Și dacă... dacă pierdem mâine?
- Ești comedian? Cum faci? - Și când, când... jo... joc...
- Și-ai jucat deja? - Nu încă.
- Vrei un pumn? - Egalul nu trebuie să ne neliniștească...
pentru a răspunde unei provocări. Articolul 244 b din codul penal.
- Asta pentru că vrei să devii avocat. - Perfect, vreau să devin avocat.
-După ce mă întorc la Paris, îmi dau bacul. - La 43 ani!
- Schweitzer la 84 ani interpreta Bach. - V-am mai văzut deja!
- Pe cine, pe mine? - Da.
Nu.
- Păi, Alfred, cum e cu Malaezia? - Era în nord.
Când te-am văzut în banda asta, participând la exercițiile astea periculoase...
- Am câștigat. - Ah, nu! Nu, Alfred!
Trebuie să-ți găsești o meserie care să-ți placă! Dacă rămâi cu ei e sinucidere curată!
Știu cum e să te sinucizi!
Și eu!
Oh! N-o să reîncepem cu asta!
Nu.
Grăbește-te, Agathe. Masa e pregătită la han.
Faci parte din cadru, nu uita.
- Nu mi-e foame! - E posibil, dar am ceva important să vă spun.
Treaba noastră, a celorlalți, se termină la ora 6.
Bine.
Pe curând!
- Lasă-le să cadă. - Mi-ai văzut cizmele?
- Eram jocheu, marele Léon! - Nu mare, umflat.
La 16 ani, eu montam?. Era simplu, eram mic.
Atâta crescusem. Și în șase luni, am crescut mare, tot mai mare...
Adio, cailor!
Ți-ar fi... tre... trebuit... girafe.
Girafele, le știu! În Africa cu Schweitzer...
Eram mâna lui dreaptă!
Nu mișcați, băieți, asta-i pentru mine. Vedeți?
Cât e ceasul?
E miezul nopții.
- Acolo e. - Unde?
Afară!
Acolo, la vale! A, da, acolo!
Noul concurs televizat,
"Parisul contra provinciei"!
Mi-a zis nevastă-mea: "Astăzi, ori eu, ori televizorul."
- Ha! Și? - Păi, și...
Oh! Spune! Are aerul teribil al unei noutăți!
Dacă mă rănesc, dau în judecată televiziunea, și mă reprezint eu însumi.
Uite, dacă te rănești, te vindec eu. Ascultă aici, Schweitzer nu ne vrea.
Grăbește-te, artistule!
Unele lucruri sunt necesare! Eu... eu îmi respect publicul!
"To be or not to be, that is the question!"
- Ce? - A... a fi sau... sau a nu fi,
asta-i în... în...
-Întrebarea! - Da.
Echipa din Moutier...
e la locul ei! Iat-o și pe cea din Paris!
Atenție! Va începe jocul! Fiecare concurent va fi băgat
într-un dulap mare cu oglindă, fără fund, montat pe role.
Vor trebui să înainteze împingând din interior.
Și, de aici până în capăt, cel care va trece primul de marginea terenului, va câștiga.
Și asta cu tot cu dulap!
Ca un mic detaliu, șapte țapi isterici
sunt lăsați liberi printre ei!
- Domnilor, urniți-vă dulapurile! - Și dați drumul țapilor!
Ah, nu! Ah, nu!
Nasul fremătând și barba fluturând.
Atenție! Un țap pare iritat de reflexia sa pe suprafața oglinzii.
Se dă startul printre animalele irascibile.
Și acolo? Merge?
Uite-i reluând cu furie!
Iată-l că s-a stricat. Și-a pierdut rolele!
- Va câștiga, oare? - Da! Da! Da!
Tată, e un cal!
Lasă.
...asta a fost!
Ușa dulapului unui parizian se deschide. Ah! Un țap!
Un țap întunecat! Da, parizianul se repede
din nou spre dulapul său. Țapul se repede din nou la rândul său!
Țapul dă în dulap. Țipete se aud din mobilierul
care se balansează periculos și își schimbă direcția!
Dulapul și cei doi ocupanți ai lui se împrăștie în toate părțile.
Da, trece linia de sosire! A câștigat!
- Cine? - Un parizian!
- Ești sigur? - Da, da!
Echipa pariziană tocmai va câștiga
2 milioan de franci! Corectă, ea repune suma aceasta din nou în joc
pentru emisiunea viitoare! Dublu sau nimic!
Nu, nu, nu!
1 milion, mai apoi 2 milioane, dar în buzunar, nimic!
De ce nu 4, 8, 16, 32? Ai? Eu unul, mă duc să-i spun lui Morel!
Cum intră, am să-i spun că vreau să-i spun ceva!
Am să-i spun: "Domnule..." - Bună ziua, prieteni!
- Bună ziua, dle. - De băut la toată lumea!
Domnilor jurați... dle procuror... ăăă... dle Morel,
eu și cu tovarășii mei am considerat după ce am reflectat
și am făcut constatări care motivează concluziile noastre,
propunem să luăm după primele noastre deliberări,
după judecarea fără animozitate sau teamă,
ceea ce merită să fie pus în lumină...
Un Cinzano. Dhumonttiey cu un "H".
- O bere de Strasbourg. - Și Marele Leu, un vin alb.
- Agathe, trebuie să-ți vorbesc. - Eu n-am nimic să-ți spun.
- Ah! Acolo? - Nu, mai la stânga!
Nu te mai gândi la Jacques. Sunt sigur că-i va plăcea cadoul tău.
Săracul Jacques.
Oh! Te rog! Nu vorbi ca și cum ar fi dispărut.
Nu e încă născut.
- Terenul e în pantă! - Pune...
- Ce? - Pune un arc de capăt, imbecilule!
Nu mă pot controla prea bine, dar nu poți face întotdeauna ce vrei.
- Mi-e teamă că te-aș putea pierde. - Dar m-ai pierdut
- Tocmai pentru c-ai vrut să mă ții! - Acum, vreau să-ți spun adevărul.
Când am aflat de sinuciderea ta, mi-am dorit să mor.
- Ce spui, patroane? - Mi-am dorit să mor!
- Chiar? - Crăpi, piele de vacă!
Nu, dar într-adevăr. Eram într-o deznădejde totală.
Spune, cum vrei să te cred? Ai?
- Agathe, vino să dejunezi cu mine! - Nu pot, am o întâlnire.
- Sunt ridicol, nu? - Nu!
Da, scuzați-mă, scriu doar numele meu pentru că n-am timp.
Nu vreți?
E bine?
Te implor, dejunează cu mine!
- Sunt ridicol, nu? - Ba nu, ba nu!
Trebuie să-ți mărturisesc ceva. Când am înțeles că te-au concediat,
i-am zis patronului: "O reangajați, sau nu mă mai ocup de concurs."
- Deci, spune-mi, ce a făcut? - I-adevărat,
- am fost reangajată. - Un singur lucru vă lipsește, și...
Am debarasat totul, domnule.
Bravo! A câștigat! 2 perechi de... Ah! M-ai făcut să-mi pierd capul!
- Sunt...? - Ba nu!
Surâsul de-a lungul lacrimilor,
fața ta ca un curcubeu.
Oh! François! Cântecul nostru! Îți amintești?
Îmi amintesc.
E...
Ba nu, ba nu!
Merg să fac un tur.
- Vrei să te însoțesc? - Nu! Nu, vreau să merg...
un pic prin ateliere, o să mă destindă.
În pantofi de lac?
- Păi, ieși? - Ies...
Iese. Bineînțeles.
Dar ești ridicol!
Nu, nu e ridicol, în fine!
Alfred! Nu uita florile!
Alfred! Alfred!
Alfred! Am o mare... Dar ești ridicol!
- Dar le-am spus! - Am să-ți spun o noutate.
- Și eu. - Ai avut dreptate. M-am împăcat cu viața.
Sunt îndrăgostită!
Oh! Este atât de sensibil! Atât de strălucior! Atât de minunat!
Parcă-i o scenă clasică. Când el o întreabă "Cine e?", ea spune că-i un altul.
- Cine e? Doar asta nu-i o scenă clasică! - François Morel!
Ba e clasică! Sunt mulțumit!
Oh, cât sunt de mulțumit! Sunt foarte, foarte mulțumit!
Oh! Sunt... sunt foarte mulțumit! - Ție îți datorez toate astea, Alfred.
Viața, fericirea, dragostea...
- Foarte mulțumit! - Dar tu, Alfred,
- ție ți-e mai bine? - Mie bine. Eu sunt tot timpul mulțumit!
La revedere!
Foarte mulțumit! Sunt mulțumit de tot! Mulțumit!
Da, sunt foarte mulțumit. Foarte mulțumit!
- Ascultă, oricum jucăm... - Iată.
Deci?
"Parisul contra provinciei"!
8 milioane!
După toate astea, 8 milioane, e timpul să le piardă!
"Parisul contra provinciei"!
16 milioane! Mă enervează! Mă enervează!
"Parisul contra provinciei"! 32 milioane!
Mă enervează! Mă enervează!
Nu sunt eu, sunt cei de acolo... Da...
"Parisul contra provinciei"! 64 milioane!
Suma e repusă în joc pentru un nou "Dublu sau nimic".
- Tată, ouăle! - Lasă-le!
Care e planta comestibilă, cu bulbi, monocotiledonată
din familia liliaceelor, conținând 1300 calorii per kilogram?
Puteți repeta întrebarea?
Ai!
Usturoiul! Bravo! 128 milioane!
Mă enervează! Mă enervează!
Alfred! 1, 2, 3! Alfred! 1, 2, 3!
Am devenit un tâmpit! Un tâmpit!
Alfred! Alfred!
Oh! Jos, pe jos, acolo! - Unde?
- Deci, vii? - Nu, mă odihnesc.
- Oh! Privește! Oh! Galben și roșu. - Asta?
Nu cu mult timp în urmă, mi-ar fi picat mie în cap merele alea.
Hei! Ar fi trebuit să te faci arhitect!
- Totul merge rău. Mi-aș dori s-abandonez. - În sfârșit, ești complet nebun!
Ești pe prima pagină a ziarelor! Știi că și eu am trecut prin asta.
- E excitant, nu? - Nu. Nu mi-am dorit să devin gladiator.
Nu e altceva, nu?
Toutes les mêmes!
Oh! Și apoi, de-ajuns cu vorba despre ea! Nu-mi pasă de Agathe.
Dar mă doare-n cot de Agathe! Asta e, mă doare-n cot!
Ce crede Agathe? Ai? Ce crede Agathe?
Ce crede?
Dacă te-am angajat pentru o treabă, o vreau dusă până la capăt!
Mă doare-n cot de Aghate!
Îl doare-n cot de Aghate.
E ca Morel. Oh! Din nou Morel! Din nou ăsta, Morel, din nou nu-mi pasă!
- Nu-i pasă de Morel! - Nu, pentru că mie, de cele 250 milioane,
- mă doare-n cot! - Nu-i pasă de 250 milioane!
- 256! - Ah, nu! 250!
Nu, 256!
- Deci, nu... - Nu, 250!
Nu mă doare-n cot de Agathe. Nu...
Agathe... Aghate...
Ei bine, nu! Vom vedea ce va fi!
Așteaptați-mă! Cărați-mă și pe mine!
Situațuia e gravă. 512 milioane!
- Mâine trec de miliard. Dacă continuă... - Pot să mă ocup de echipa voastră!
Pretutindeni a intervenit ceva nedorit. De exemplu, ieri.
Dacă n-ar fi fost târâit de cal 200 de metri,
n-ar fi fost în atât de multe ziare! 512 milioane!
Pot să mă ocup eu de Alfred!
Scuzați-mă d..., domnule Mi... dar eu...
- Sunteți rănit! - Merele sunt...
- Asta n-o să mai dureze mult! Poate că v-ați apucat să calculați
- că sunteți deja la 515 milioane de franci! - 12, domnule, doar 12...
Încă 15 zile de joc și secătuiți tot bugetul țării ăsteia!
- Trebuia să alegeți niște incapabili! - Păi, ei sunt.
Doar individul ăsta... doar... doar are șansă!
Scapă de el! Suntem pe marginea prăpastiei.
Dar a devenit foarte popular. Dacă-l elimin, va fi scandal.
Atunci, puneți-l în imposibilitatea de a mai face rău. Vă las.
Amintiți-vă că poporul nu e singurul care vă urmărește.
Dar ce mi s-a...
Trabu...
Gustave, Franța are nevoie de tine.
Alfred Dhumonttiey?
- Gustave... - Dle Morel?
- Portiera. - Da, domnule.
Degetul meu.
Și iată, acum, echipa din Caville,
condusă de Yvon Dumen.
Și echipa pariziană condusă de...
Dar ce...
Oh! Cât sunt de frumoși!
Înainte de a începe jocurile, domnul primar al Caville...
oferă concurenților noștri și oficialităților un rând de cidru gustos de la țară.
Nu puteți să beți cu noi, dar cel puțin puteți vedea
oh, deliciu... majoretele din Caville și repertoriul lor!
Deci?
Când va bea asta...
Mie, dle Alfred!
- Și mie, dle Alfred? - Da.
Alfred! Alfred!
Pentru Marie-Louise!
Paulette!
Mai vreau unul.
Încă unul, Alfred.
- Paharul? - Îl caut.
- Deci, a băut? - Nu, dle Morel. Au luat platoul.
- Descurcă-te, trebuie să-l bea. - Da, dle Morel. Să văd ce pot face.
Ce efect va avea asupra lui?
- Cum vom ști că-și face efectul? - Păi, va începe să râdă.
Ascultă... Nu.
Nu.
Și apoi...
Nu-i așa, dragii mei telespectatori, dar ce se mai poate face,
dacă Alfred a băut doza de cidru sau nu?
Veți înțelege, cidrul era...
Era ilariant!
Am primit ordin. Am ordin să opresc dezordinea!
Ce dezordine?
Aceea din provincie!
Doza... doza de cidru!
- Alfred, drogat! E hazliu, nu? - Ei bine, cum ar spune
animatorul nostru voios, primul joc începe sub semnul
- umorului de calitate. - Bună ziua, dle.
- V-a fost bine?
- Tată, foc! - Prima probă
va fi începută de parizieni.
82, 83, 84, 85, 86,
110, 111, 112, 113,
158, 159, 160, 161
162, 163, 164, 165,
166, 167, 168,
E frumos, dar un pic cam lung.
176, 177, 178...
Se pare că sunt epuizat de muncă.
Pardon!
Seamănă cu Agathe. O cunoașteți?
Am făcut-o să creadă că aveam un băiat de 10 ani!
A înghițit gălușca!
Dar ce-ai fi vrut? Ea mă găsea seducător.
Nu e singura, nu? Nu-i așa, doamnelor?
Voi scrie de urgență la televiziune! Droguri, amoruri, pericole... într-o emisiune culturală!
Pentru cei care n-au urmărit începutul emisiunii noastre,
concurenții trebuie să scrie cât mai multe litere
în timpul saltului lor!
O... M... O...
I... Z... W!
Și iată-l, acum, pe cel așteptat de toți!
Și iată-l pe... Alfred!
Agathe este o piatră prețioasă care se găsește primăvara
printre flori. Cel care are șansa de a o găsi
descoperă, atunci, că era o omidă
care s-a transformat în fluture.
Au câștigat un miliard!
Și iată ultimul nostru joc! Vedeți această țintă?
Va apărea pe ecranele dvs!
Loviți în centru cu tot ce vă pică sub mâini!
Atenție! 1, 2, 3!
Bravo! Ați câștigat!
V-ați câștigat dreptul la tăcere, la visare,
la imaginație, pe loc repaus, în sfârșit!
Alfred!
Alfred, așteaptă-ne!
Am câștigat un miliard!
Morel e la sanatoriu.
Ce drăguț, am impresia că vă descopăr.
Ca și cum am fi ajuns de pe Sena.
E drăguț că-mi spui asta.
- Alfred... - Da?
- Alfred, nu știu să înot! - Nici eu.
- Salvează-mă! Te iubesc! - Și eu, te iubesc!
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania